Sluk.
I har vores dybeste medfølelse.
Her er flere, end der plejer.
- Mon der er mennesker, der... - Her er nogen.
Aiden... prøvede at redde os fra en strejfer.
Han skød mod den.
Så distraherede Glenn ham.
Jeg så granaterne.
Jeg prøvede at stoppe ham.
- De ville køre. Det ville jeg ikke. - Han ville flygte.
- Jeg ville ikke efterlade ham. - Hvad med Tara?
- Jeg ville ikke efterlade hende. - Men vi fik ham til at blive.
Vi kunne ikke få Aiden ud uden hjælp.
- Da vi så kom ind i forhallen... - Han skulle bare holde døren.
Han slog på glasset og skubbede min dør op.
- De ville slå mig ihjel. - Men han gik i panik.
- De prøvede. De var ligeglade. - Jeg havde Noah.
- Jeg havde fat i hans hånd. - Og...
Hvis jeg ikke havde skubbet, ville jeg også være død.
Jeg prøvede.
Jeg så ham dø.
De gjorde det. Det var deres skyld.
Men I kom tilbage sammen. Hvorfor det?
- Hvad laver du, mor? - Jeg skal bruge det senere.
Ingen våben. Du bliver herinde. Også Glenn, indtil jeg har undersøgt det.
Hvad skal du undersøge? Jeg har jo sagt, hvad der skete.
De må ud herfra. De er ikke ligesom os.
- Jeg ved, at du også kan se det. - Du ved ikke, hvad jeg kan se.
Og jeg kan se en hel del.
Jeg var tæt på at efterlade ham. Jeg kunne have fundet på en historie.
- Skulle jeg have gjort det? - De aner ikke, hvad de laver.
- Så viser vi dem det. - Men kan de se det?
Hvordan det egentlig er? Jeg ved ikke, om de kan.
Vi er nødt til at være her. Det er vi.
Ja. Men deres regler gælder ikke for os.
Vi er dem, Rick. Det er vi nu.
Noah... Han troede på det her sted.
Vi er nødt til at få det til at fungere.
Jeg lavede mad til Deannas familie. Det var nødvendigt.
Har du tænkt over Pete? Over det, jeg fortalte dig?
Ja.
Jeg talte lidt mere med Sam.
Han sagde, at hans mor har sat en lås på indersiden af hans klædeskab.
Nogle gange skal han låse sig inde og først komme ud næste dag.
Han kan høre sin far råbe og sin mor græde.
I sidste måned blev der pludselig stille, og han fandt hende på gulvet.
Bevidstløs. Blødende.
Pete sad bare ude på terrassen.
Hvorfor bekymrer du dig om Jessie?
Det ved du godt.
Og jeg ved, hvorfor du gør.
Hvorfor?
Jeg har set dig tale med hende.
Hvis dødningerne ikke havde fået Ed, havde jeg ikke stået her nu.
Jo, du havde.
Rick?
Alt vel?
Gå videre.
Hvad? Hvad me...?
Kom ind.
- Hej. - Hvordan har hun det?
Hendes tilstand er stabil. Jeg går derhen igen senere.
- Jeg tror, Sasha var i tårnet i nat. - Er hun stadig deroppe?
Abraham er der nu, men hun er ikke kommet tilbage.
- Det er lige fremme. - Fortalte hun dig om det?
Jeg så hende gå ud med en riffel, mens der var en anden i tårnet.
Det er første gang, jeg er ude, siden vi kom.
Også mig. Det føles allerede anderledes.
- Det er godt. - Det er jeg ikke sikker på.
Efter Eugene. Efter at vi fandt ud af, at han havde løjet -
- var jeg helt ude at skide. Fordi jeg mistede noget.
Men du er ude at skide, fordi vi har fundet noget.
Noah er død. Og jeg tror...
- Det føles, som om jeg sov derinde. - Du prøvede at glemme.
- Jeg vil ikke glemme. - Fint. Men du behøver ikke give op.
Du tog ikke dit sværd med. Det betyder noget.
Jeg er ked af det, der skete. Hvordan klarer du den?
Det gør jeg ikke.
Vi har et problem med Pete.
Jeg håbede, det ville blive bedre.
Vidste du det?
- Det bliver ikke bedre. - Pete er læge.
Han har reddet liv. Måske redder han Taras liv.
Han slår sin kone. Vi må stoppe det.
- Hvordan? - Vi skiller dem ad.
Og hvad sker der så, når han ikke går med til det?
Det er ikke op til ham.
Hvad sker der?
Så slår jeg ham ihjel. Vi slår ham ihjel.
Vi slår ikke folk ihjel. Det her er civilisation, Rick.
At sige, at nogen skal stoppe eller blive slået ihjel, er civiliseret nu.
- Skal vi lade ham slå hende ihjel? - Nej.
- Vi kan sende ham i eksil. - Så kan han komme tilbage.
Lader vi ham gå, bliver vi sårbare. Skal en i vagttårnet ordne det?
Vi skal ikke... henrette nogen.
Du skal ikke foreslå det igen.
- Den tankegang hører ikke til her. - Folk dør nu, Deanna.
Og nogle gange kan man beslutte hvem og hvornår.
Eller andre kan beslutte det.
Det var allerede besluttet.
Jeg ville ikke slå dig ihjel. Jeg ville bare bortvise dig.
- Skudt i nakken. - Det må være hende.
I nakken.
Hun jager dem.
Carl? Jeg ved, du følger efter mig. Igen.
- Og du går den forkerte vej. - Vidste du det?
Du larmer.
Kan du ikke gå tilbage? Du skræmmer mig faktisk.
Du burde ikke snige dig ud alene. To er lige døde.
Hold nu op.
Folk dør altid. Det ved du godt.
- Vi må hellere gå tilbage. - Hvorfor?
Hvad laver du overhovedet herude?
Det samme som dig.
Nicholas. Ti stille og hør efter.
De fire, I mistede... Det var din skyld.
Og Noah... Det var også din skyld.
De fem liv... Det skal du leve med.
Folk som dig burde være døde.
Men den her mur kom i tide, så det er I ikke.
Du går ikke uden for den mur igen. Ikke alene -
- og ikke sammen med nogen. Og sådan overlever du.
- Hvem fanden tror du, du er? - En, der ved, hvem du er.
Jeg ved, hvad du gjorde. Og det sker ikke igen.
Jeg har beskyttet det her sted. Du er lige kommet.
- Husk, hvad jeg sagde. - Truer du mig?
Nej. Jeg redder dig.
Det er meningen, at vi skal være herude.
Det er meningen, at vi skal have det sådan her.
Jeg vil ikke glemme det.
Og... jeg får det bedre af at løbe.
Jeg kan ikke glemme det. Jeg drømmer om det.
Om at være i skoven. Sammen med dem.
Det gør jeg også.
- Ron er en fin fyr. - Ja.
- Ved han, at du går herud? - Nej.
Han ville ikke forstå det.
- Hvorfor skræmmer jeg dig? - Det gør du bare.
- Sej kniv. - Den var min mors.
Hvad oplevede du, før du kom derind?
- Gør det nogen forskel? - Ja. Det ved jeg, det gør.
Jeg har også oplevet noget slemt.
Vi må væk. Der er vist mange.
Det er deres verden. Vi lever bare i den.
Sejt. Du er også bange for mig.
Sasha.
- Gå tilbage. - Hvad laver du?
- Jeg er træt af at forsvare mig. - Så nu ordner du dem alle sammen?
Ja.
- Vi må væk herfra. - I må. Ikke mig.
- Jeg har ikke brug for din hjælp. - Det er ikke for din skyld.
Jeg havde den! Jeg har ikke brug for din hjælp.
Jeg sagde, I skulle gå.
Dig! Du kan ikke gøre noget.
Det gik fint for dig. Kan du ikke se det?
Du kan ikke hjælpe mig. Ingen...
Noah...
Jeg sagde til ham, at han ikke ville klare den.
Den, der gjorde det, tog resten med sig.
Det er lige sket.
Hun er bundet. De har spist af hende.
De flænsede hende op.
- Er det lige sket? - Ja.
Hvordan er det dog sket?
- Jessie? - Hej.
- Ron og Sam må ikke vide det. - Jeg siger det ikke til nogen.
Noah var en sød dreng.
Men Tara er i gode hænder hos Pete.
Han slår dig.
Han gør dig fortræd.
Det skal stoppe.
- Det gør det også. - Hvordan?
- Der er sket ting i hans liv... - Jeg er ligeglad.
Det har været sådan før, og så fik han hjælp.
Jeg hjalp ham, og det gik godt.
- Jeg kan ordne det. - Nej. Men det kan jeg.
Nej. Hvad kan du gøre? Vil du sende ham i fængsel?
- Du gør det bare værre. - Hvis det er blevet værre...
Så har han slået dig ihjel. Det er næste skridt.
Og det vil jeg ikke lade ske.
Hvorfor bekymrer du dig om det?
Hvorfor er det så vigtigt for dig?
Nu er det lykkedes for dig. Du har et hjem til dine børn.
- Hvad laver du? - Jeg prøver at hjælpe.
Det er jeg ikke sikker på.
Jeg er gift.
Jeg kan klare mig selv. Vi må klare os selv.
Hvad laver du?
Sam bad om et skydevåben, så han kunne beskytte dig.
- Du må ikke være her. - Herinde...
Du kan ikke se det, men der er ligesådan herinde som derude.
Vi har mad og tag over hovedet, men man kan ikke bare leve.
Man kan ikke bare stoppe det eller ønske det væk.
Hvis man ikke kæmper, dør man.
Og...
Og jeg vil ikke have, at du dør.
Jeg kan hjælpe dig. Jeg kan beskytte dig og dine drenge.
Det kan jeg.
Du skal bare sige ja.
Ville du gøre det for en anden?
Ville du gøre det for hvem som helst?
Nej.
Ja.
Rick? Hvad laver du her?
- Pete. - Hvad laver du her?
- Hør her. - Jeg må bede dig om at gå, Rick.
Nej.
Hvabehar?
- Det er dig, der skal gå. - Hvad snakker du om?
Gå nu bare, Pete.
Hvad har I sagt til hinanden? Hvad?
- Hvad har I lavet?! - Vi to går nu, Pete.
- Du kommer ind i mit hus... - Pete, vi to går nu.
Du går, lige nu. Tror du, at du bestemmer?
- At din mening betyder noget? - Hold dig væk.
- Hvem tror du, du er? - En, der prøver at lade dig leve.
Hold hellere op.
- Du kommer ind i mit hus! - Stop, Pete!
Stop, Pete!
Deanna!
Slip ham!
Stop!
Hold op! Lige nu.
- Rør dem igen, så dræber jeg dig. - Jeg sagde stop!
Eller hvad? Vil du smide mig ud?
Læg revolveren, Rick.
Du fatter det stadig ikke. Det gør ingen af jer!
Vi ved, hvad der må gøres, og vi gør det.
Det er os, der overlever.
Og jer! I sidder bare og planlægger og tøver.
I lader, som om I er så kloge.
I ønsker, at tingene ikke var, som de er. Men vil I overleve?
Vil I have, at det her sted består?
Jeres måde at gøre tingene på er slut.
Det bliver ikke bedre, fordi I håber på det.
Fra nu af er vi nødt til at leve i den virkelige verden.
Vi er nødt til at styre, hvem der lever her.
Det står helt klart for mig nu.
Mig? Mener du mig?
Din måde vil ødelægge stedet her.
Den vil få folk slået ihjel. Det er allerede sket.
Og jeg vil ikke bare se til, mens det sker.
Hvis I ikke kæmper, dør I.
Jeg vil ikke se til...